American Airlines rute 9 mod vest er klar til afgang.
Rute 9 boarder nu fra gate tre til omgaende afgang.
- Ja? - Har De noget til Boone City?
Tre daglige afgange, men der er ikke plads pa dem.
- Vil De reservere en billet? - Ja, tak.
- Hvad er navnet? - Derry. D-E-R-R-Y. Fred.
- Hvor længe gar der? - Der er plads pa rute 37 den 19.
Sa længe kan jeg ikke vente. Jeg er lige kommet hjem fra Europa, og jeg vil hjem.
- Der er en lang venteliste. - Der skulle være billetter til mig her.
- Jeg hedder George H Gibbons. - Ja, de er lige her.
- Tak. - Ma vi have lov at veje bagagen?
- Sæt dem der, tak. - Undskyld.
De kan prøve hos luftvabenet.
- Hvor har de hjemme? - Ud af terminalen og over flypladsen.
Tak.
- De har syv kilo overvægt. - Det er i orden. Hvor meget koster det?
LUFTVABNET LUFTTRANSPORT
Sadan, sir.
Hør efter! Rute 93 til Denver, San Francisco og Seattle.
Ruten er aflyst indtil videre.
- Ja? - Har du noget til Detroit?
- Næ. Hvad med Cleveland? - Cleveland?
- Udfyld den her. - Sa ma jeg vel til Cleveland.
- Det er en rar by. - Ja, men jeg bor i Detroit.
Er der chance for en tur til Boone City?
Har du hjemsendelsespapirer?
Ja.
Jeg har ikke noget nu, men udfyld den her, sa kalder jeg, hvis der er noget.
Jeg ma vel bare vente.
Jeg skal bruge et par mænd til at bære det her ud til flyet.
Kom sa.
- Det vejer nok godt til. - Hvad med dig? Er du for træt?
Kom sa. Denne vej.
Pas pa ned ad trapperne.
Har du den?
- Pas pa ned ad trapperne. - Min stakkels ryg.
- Kaptajn Fred Derry. - Jeg kommer.
- Parrish. Homer Parrish. - Her.
Er du Derry? Parrish?
Operationsbasen har ringet. Der er et B-17 fly til Boone City.
Det stopper meget undervejs, men I er fremme i morgen eftermiddag.
- Det er alle tiders. - Skriv under her.
Det skal vel nok blive rart at komme hjem.
- Værsgo, sømand. - Skriv under her...
- Jeg kan gøre det for dig. - Tror du ikke, jeg kan stave?
Nej, jeg tænkte bare, at...
Det ved jeg. Tak.
I ma hellere skynde jer. Flyet letter snart.
Javel, tak. Kom sa, sømand.
Hvor er dine ting? Undskyld os.
- Bor du i Boone City? - Ja, kaptajn.
Glem alt om rang. Jeg er færdig i hæren.
- Hvor i Boone bor du? - Pa West 17th Street.
Ved du, hvor Jackson High er? lkke sa langt derfra.
- Hej, s'jant. - Hvordan gar det?
- Jeg hedder Fred Derry. - Al Stephenson.
- Det her er Homer... Hvad var det nu? - Parrish.
- Rart at møde dig. - Er du ogsa fra Boone?
- Det kan du tro. - Hvornar var du sidst hjemme?
For et par arhundreder siden.
Lad os sidde i radiorummet, nar vi letter.
Sa kan vi sidde i næsen med udsigt over gode, gamle USA.
Se lige bilerne dernede. Man kan endda se folk i dem.
Det ser ud, som om vi flyver efter vejene.
- Har du ikke fløjet i sadan en her før? - Det er min første flyvetur.
Jeg sa masser af fly. Jeg tjente pa et almindeligt hangarskib.
Men jeg sa aldrig ting, der er lige sa kønne som heroppe fra.
Det er i sandhed smukt.
Det syntes jeg ikke før. Det her plejede at være min plads.
- Var du bombekaster? - Ja. Det er her, bombesigtet var.
Jeg tilbragte meget tid pa knæ der.
- Bad du? - Ja, ogsa det.
- Cigaret? - Tak.
Det er fint, jeg kan godt.
Her, jeg har en tændstik.
Tak.
- Er I overtroiske? - Gør det bare.
Jeg er.
I skulle se mig abne en øl.
- Du har intet at bekymre dig om. - Tak.
- Du sa nok mange slag. - Nej, jeg sa ikke meget til krigen.
- Altsa ikke som I gjorde. - Prøver du at snøre hæren?
Nej, jeg tjente pa værkstedet, pa underdækket.
Jeg var med i masser af slag.
Men jeg sa ikke én japser eller hørte bomben ramme mig.
Da vi blev sænket, kan jeg kun huske masser af brand og eksplosioner.
Jeg blev smidt ud over siden og overbords og blev forbrændt.
Da jeg vagnede, var jeg pa en krydser og havde ingen hænder mere.
- Efter det var det let nok. - Let?
Ja. De passede og plejede mig. De trænede mig til at bruge dem her.
Jeg kan ringe, køre bil og endda komme mønter i jukeboksen.
Jeg har det godt. Men...
Men hvad?
Ja, jeg har jo en pige.
- Ved hun, hvad der er sket med dig? - Ja. Alle ved det.
Men de ved ikke, hvordan de her ser ud.
- Hvad hedder din pige? - Wilma.
Vi gik i gymnasiet sammen.
- Wilma er garanteret sød. - Det er hun!
Det skal nok ga. Bare vent og se.
Ja. Vent og se.
Wilma er sa ung. Hun har aldrig set sadan nogle kroge.
Vent, til jeg kommer hjem og fortæller alle om flyveturen.
Jeg er den første i familien, der har været oppe at flyve.
Kan du huske, hvordan det var, da du drog af sted i krig?
- Sa tydeligt som mit eget navn. - Sadan har jeg det ogsa nu.
Bare mere.
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg er vel bare nervøs over at være ude af militæret.
Det, der skræmmer mig mest, er, at alle vil prøve at rehabilitere mig.
Jeg vil bare have et godt job, en god fremtid og et hus til mig og min kone.
Giv mig det, og sa skal I bare se rehabiliteret.
Det er ikke for meget at bede om.
- Er du gift? - Ja.
Hvor længe har du været det?
I 20 ar.
Hold da ferie!
Vi var ikke engang sammen 20 dage, før jeg blev sendt af sted.
Jeg giftede mig med en pige, jeg mødte, da vi trænede i Texas.
Nu kan I jo lære hinanden at kende.
Ja.
Gad vide, hvordan Homer klarer sig med sin pige.
Jeg haber, Wilma er sød.
Byen har ikke ændret sig meget.
Næ.
Der er golfbanen. Folk spiller golf.
Som om ingenting var hændt.
Der er fodboldbanen pa Jackson High.
Bare jeg havde en dollar for hver bold, jeg har kastet dernede.
Gode, gamle Jackson High.
- Det ma være den nye lufthavn. - Ja, nu sætter vi kurs mod den.
Tak skæbne!
Tænk, at der findes sa mange fly.
- De skrotter dem. - Hvad?
Dem kunne vi godt have brugt i 1943.
Helt enig.
Nogle af dem ser splinternye ud. Fra fabrikken til skrot.
Andet duer de ikke til længere.
Vi ma ud fra næsen, før vi lander.
Der er stadionet.
- Hvordan gar det for Beavers? - De ligger nummer seks.
Stadig i anden division.
BRUGTE BILER
GOD MAD
SKOPUDSNING
Der er Butch's Place.
Hold da op, han har faet neonskilt.
Har I været der? Butch Engle er min onkel.
En god fyr. Men familien billiger ham ikke, fordi han sælger alkohol.
- Byens bedste restaurant. - Lad os tage derhen sammen engang.
Her bor jeg.
- 1517? - Fjerde hus herfra.
Gad vide, om Wilma er hjemme.
Hvad med at tage hen til Butch's Place?
Vi snupper et par drinks, før vi vender næsen hjemad.
Nu er du hjemme.
Farvel sa længe.
- Farvel. - Vi ses.
- Hvor skal vi sa hen? - Øjeblik.
Det er Homer. Mor, far. Homer er hjemme.
Kom!
- Min dreng. - Skat.
Det er dejligt at se dig.
- Er det ikke vidunderligt? - Der er Wilma.
Sa kan du godt køre.
Lad være. Jeg kan godt bære den.
Hvad er der i vejen, mor?
lkke noget.
Din mor er bare glad for, at du er hjemme.
Ja, det ved jeg.
En ting ma man sige om fladen. De har da lært ham at bruge krogene.
De kunne ikke træne ham til at lægge armene om sin pige og stryge hendes har.
- Er det næste kryds? - Ja, næste vej pa venstre hand.
Lad os sætte dig af først.
Nej, det er din tur først.
Og vi skal heller ikke hen til Butch's for at fa en drink.
Det føles, som da vi blev landsat.
Det var ellers noget af et hus. Er du gammel spritsmugler eller hvad?
Intet sa hæderligt, nej. Jeg er bankmand.
- Hvor meget? - Hænderne op af lommen.
- Jeg har højere rang end dig. - Ja, sir, kaptajn, sir.
- Held og lykke. - Tak.
Det skal jeg nok.
Ja, sir.
Øjeblik.
- Hvem skal du besøge? - Mrs Stephenson.
Øjeblik. Jeg skal først sige, du er her.
Læg røret pa. Jeg er hendes mand.
- Er du mr Stephenson? - Sergent Stephenson.
Hvad havde du ventet? En firestjernet general?
Undskyld ventetiden.
- Fjerde etage. - Ja, sir.
Nu skal jeg, Peg.
Hvor er mor?
Hvem var det, Peggy?
Rob, hvem var...?
- Jeg ser forfærdelig ud. - Hvem siger det?
- Det er ikke fair, du overrasker os. - Jeg ringede fra Portland.
- Du sagde, du ikke kom hjem før... - Der var et fly til Welburn.
Jeg troede, vi sad fast derude, men vi røg lige igennem.
- Har du det godt? - Ja.
- Har du det godt? - Selvfølgelig.
- Lad mig se pa dig. - Nej, jeg trænger til at blive barberet.
Hvis ikke det gør noget, mor...
Far... søde far.
Jeg ringer til Kenworty og siger, at vi ikke kommer.
- Kenworthy? - Ja.
Min søn. Og min datter. Jeg kan slet ikke kende jer. Hvad er der sket?
Bare et par ars normal vækst. Synes du ikke om det?
Det ved jeg ikke endnu. Jeg ma have lidt tid til at lære jer at kende.
Alice, det er Milly. Jeg er ked af det, men vi kan ikke komme.
Eller jeg er ganske lykkelig.
Ser du, Al...
Min mand.
Ja. Han er kommet hjem.
- Freddy. - Hortense.
Pat.
Det er Freddy. Han er kommet hjem.
- Hej, far. - Bare vi havde vidst, du kom.
Sa havde vi ryddet lidt op.
Har du intet at sige til din egen søn?
- Det er dejligt at se dig, sønnike. - Se ham engang.
Se pa din søn, helten. Alle de flotte ordener pa hans bryst.
Fortæl far, hvordan du fik dem, og hvad de betyder.
- Hvor er Marie? - Marie?
- Ja. Er hun ude? - Marie er her ikke.
- Kommer hun snart hjem? - Hun bor ikke hos os.
- Hun har en lejlighed i byen. - Hvorfor har ingen fortalt mig om det?
Vi var bange for, du ville bekymre dig. Du var jo sa langt borte.
Det var ikke belejligt for hende at bo her, efter hun tog det job.
Men vi sendte dine breve og checks videre til hende.
Fik hun et job? Hvor?
Pa en natklub. Jeg ved ikke hvilken en.
Den stakkels pige arbejder døgnet rundt.
- Hvor bor hun? - Pa Grandview Arms pa Pine Street.
Der er intet at være bekymret for. Marie har det godt.
Vi sa hende til jul. Hun havde nogle smukke gaver med.
- Hun er et rart menneske. - Ved I, hvad tid hun tager pa arbejde?
Ved aftenstid, tror jeg.
Ma jeg lade mine ting blive her? Jeg henter dem senere.
Bliver du ikke og spiser med?
Nej, tak.
Farvel. Jeg kommer igen.
- Det er godt, du er hjemme, min dreng. - Det er godt at være hjemme. Farvel.
Her, en kasket.
Her er et samurai-sværd.
Mange tak, far.
Her er flaget, jeg fandt pa en død, japansk soldat.
Der er skrevet beskeder om held og lykke fra hans familie.
Ja. Japanerne tillægger familieforholdet stor betydning.
Helt anderledes fra os.
Du var i Hiroshima, ikke?
Sa du virkningerne af radioaktiviteten hos dem, der havde overlevet?
Nej. Burde jeg det?
Vi har læst om atomenergi i skolen.
Vores fysiklærer siger, at vi har naet det punkt,
hvor menneskeracen enten ma lære at leve sammen, ellers...
- Ellers. - Nemlig.
Nar man kombinerer atomenergi med jetfremdrift, radar og fjernstyrede missiler,
sa bare tænk pa...
Det mener du ikke.
Du har været alle de steder og set alting.
Jeg sa ikke noget.
Jeg burde være blevet hjemme og fundet ud af, hvad der virkelig foregar.
Jeg er færdig med at vaske op.
Hvorfor gjorde du det? Har tjenestepigen fri?
Hun gik for tre ar siden, og vi har ikke set hende siden.
Det gør ikke noget, for jeg tog et husholdningskursus.
Hvad er der sket med familien? Atomenergi og videnskabelig effektivitet...
Det var krigen. Den har du vel hørt om. Alle problemerne pa hjemmefronten.
Vi læste om dem i Stars and Stripes. Vi havde virkelig ondt af de civile.
Du skal ikke bekymre dig om os. Vi kan klare problemerne. Vi er hardføre.
Har du ikke lektier for?
Jo.
- Godnat. - Hvorfor er I nødt til at ga?
Skal du ikke tage gaverne fra far med dig?
Tusind tak for alle tingene.
Godnat. Vi ses i morgen tidlig.
- Godnat, mor. - Godnat, skat.
Det er godt, du er her, far. Nu bliver alt, som det plejer.
Eller ogsa gar jeg helt fra snøvsen.
Hvad synes du om børnene?
Børnene?
Jeg kan ikke kende dem. De er blevet sa store.
Jeg prøvede at holde dem helt, som de var. Men de løb bare fra mig.
- Peggy ma have masser af kærester. - Hun er meget populær.
- Er der ikke en bestemt, hun kan lide? - Hun har ikke fortalt mig om nogen.
Men du har vel fortalt hende alt, hvad hun bør vide?
Som hvad?
Har du?
Hun har arbejdet to ar pa hospitalet. Hun ved mere, end du og jeg kommer til.
- Vil du have en cigaret? - Har du glemt det? Jeg ryger ikke.
- Undskyld. - Det gør ikke noget, skat.
Ja, det er skræmmende.
Hvad?
Ungdommen.
Mødte du ikke unge mennesker i hæren?
Nej, de var alle sammen gamle som mig.
Ja...
Det er frygteligt at være gammel, ikke?
- Sæt dig ned og slap af. - Jeg slapper fint af, mens jeg star op.
Er der noget at drikke i huset?
Nu skal jeg se efter.
Vi har ikke bacon til fars morgenmad. Jeg prøver at købe noget i morgen tidlig.
Har vi ikke mere alkohol end det tilbage?
Desværre.
Bare han havde advaret os om, at han kom hjem i dag.
Bare rolig.
Sa kunne vi have købt ind.
Jeg ved, det er lidt svært, men det er bare, fordi far er helt skudt i dig,
og han har været væk sa længe og savnet dig sa meget.
Han kan ikke bare lade, som om intet er hændt...
Jeg har en stralende idé. Lad os ga ud, alle tre.
- I aften? - Ja.
- For at fejre, jeg er kommet hjem. - Ikke mig.
Ogsa dig. Os alle tre. Jeg vil lave noget, se noget.
Jeg har været i junglen og blandt de vilde sa længe,
at jeg ma se, at jeg atter er blandt de civile.
Rupert, en til her.
Efter min mening ser fremtiden for vores land skidt ud.
Vi oplever nu et opsving efter krigen, men nu vender udviklingen hurtigt.
Til næste ar vil der være depression og arbejdsløshed.
- Vil du have en cigar? - Nej, tak. Jeg har min pibe.
Tillagde du dig ikke tobaksvanen, mens du var i fladen?
Bare cigaretter, mr Cameron. Tak.
Wilma siger, du var pa Filippinerne.
Deromkring, men jeg sa aldrig noget.
- Mødte du general MacArthur? - Nej, jeg gjorde ikke.
- Jeg har ild. - Det er helt i orden.
Jeg har selv.
- Luella. - Ja, far?
Jeg har altid syntes, han var sadan en smuk mand.
- Hvem? - General MacArthur.
- Kan jeg hjælpe dig med den? - Nej, sæt dig bare ned.
- Lemonade? - Mange tak.
- Har du tænkt pa at fa arbejde? - Jeg...
Det er for tidligt for Homer at tænke pa at fa arbejde.
Han er lige blevet udskrevet.
Ja, men om et par maneder er der ikke samme muligheder, som der er i dag.
Du kan prøve min branche - forsikring. Vi ansætter krigsveteraner.
De er gode salgsrepræsentanter, mænd, der lider af et handicap af en art.
Kom forbi kontoret en af dagene, sa kan vi tale om det.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Tæppet tager ingen skade. Hent et viskestykke til mig.
Værsgo, her er en ny.
Wilma kan holde den for dig.
Nej, tak. Hvis det ikke gør noget, tror jeg, jeg strækker benene lidt.
Hvor er Homer?
Han gik en tur.
Hjem, drenge, hjem Hvor vi hører til
I Guds eget land
Pick-Up Café. Chauffør, stands her.
Er det ikke pa tide at komme hjem og i seng?
Absolut. Sove. Men først skal vi stoppe og have en sidste drink.
Sig mig ikke imod. Én drink.
Kom ind, chauffør, og fa en drink med os.
Det er godt at se dig.
Din ven fortalte, du var hjemme, men jeg ventede ikke at se dig...
Min gamle skibskammerat. Sid ned.
Du tog altsa mit rad og kom hen til Butch's. Lad os fa en drink.
- Hej, Steve. - Hvor er det godt, du er hjemme.
Bare kom med lappen. Den bider ikke.
- Hvad skulle det være? - Det har jeg længe drømt om at høre.
Før fladen lod Butch mig aldrig drikke alkohol.
Han belærte mig om, hvor skadeligt det er.
Nu er det anderledes. Jeg er krigsveteran. Giv mig en whisky. Uden is.
- Hvad siger du? - Stik fladen en øl.
- Jeg bestilte whisky. - ØI.
ØI.
Jeg køber bare mine drinks fra en bar, som min familie ikke arbejder for.
Hvad laver du her? Hvorfor er du ikke hjemme hos dine forældre?
De gik i seng, og jeg var ikke træt, sa jeg tænkte, jeg ville se til Butch.
Det er jeg glad for.
Skal for dig.
Hvordan klarer jeg mig?
- Du klarer dig helt fint. - Tak.
Hvor har du gjort af Al?
Al er hjemme i den lækreste lejlighed i byen.
Ham ser vi aldrig igen.
Det er det bedste sted, vi har set i aften.
Det er Al.
Hvor har du været? Vi talte netop om dig.
Min stakkels ryg.
Træd nærmere og mød gutterne. Det er Homer og Fred.
Homer og jeg var sammen under Slaget ved Lingayen Golf, men vi anede det ikke.
- Hej. - Hvordan gar det?
Det er min onkel Butch.
Jeg hører, du har faet neonskilt. Godt for dig.
- Nu kan vi fa gang i festen. - Denne vej.
- Lad os sætte os. Kom. - Her er en god bas.
Sid ned. Hvor er din kone? Jeg vil gerne møde hende.
Jeg kan ikke finde hende. Hun arbejder pa en natklub.
Den finder vi, før natten er omme.
Vi finkæmmer byen. Ikke?
Det kan du tro.
Vi har fladen til at eskortere os.
Hør her. Homer mistede hænderne. Han fik krogene i stedet.
De generer ikke ham, sa de behøver heller ikke genere andre.
Lad os komme i gang.
- Der er telefon. - Tak. Giv dem, hvad de vil have.
- Bare det er øl. - Hvad skulle det være?
- Hvordan gar det? - Hej.
Det er godt at se dig. Du ser godt ud.
Lidt graharet...
Skal.
Skal du ikke drikke?
- Undskyld mig. - Selvfølgelig.
Det er godt at høre dig spille igen.
Hvad med "Lazy River"? Kan du huske den?
Sid ned.
Wilma har ringet.
- Hvad ville hun have? - Dig.
Hvorfor kan jeg ikke være i fred?
Fordi de holder af dig. Hvorfor gik du hjemmefra, sa de blev bekymrede?
De gjorde mig nervøs.
- Hvordan? - Glem det. Jeg vil ikke tale om det.
Hvordan gør de dig nervøse?
De stirrer pa krogene eller gør sig umage for at se den anden vej.
Sa uanset hvad de gør, er det forkert.
Hvorfor forstar de ikke, at jeg bare vil behandles helt normalt?
Tag for eksempel min far.
Han rensede sin pibe, som jeg har set ham gøre tusind gange.
Pludselig opdagede han, han havde hænder, og jeg ikke har.
Sa holdt han op med at rense piben og prøvede at skjule sine hænder,
som om han følte sig skyldig.
Giv dem tid. De skal nok komme efter det.
Dine forældre vænner sig til dig, og du vænner dig til dem.
Sa falder alting til ro. Medmindre der bliver krig igen.
Sa har vi intet at frygte, for vi bliver bombet i stykker med det samme.
Sa op med humøret.
Kender du "Among My Souvenirs"?
Der er intet tilbage til mig
- Skal vi danse? - Sikke en dejlig idé.
Kan du huske sangen?
Det er dejligt at se de unge more sig, ikke?
Du er altsa Als datter.
Ja. Det har jeg været, sa længe jeg kan huske.
Du virker ikke som Als datter.
Det er jeg faktisk heller ikke. Han er min søn fra et tidligere ægteskab.
Hvad sagde du, at du hed?
Fred. Rart at møde dig.
Nej, jeg...
Du er en fortryllende, lille skabning.
- Du minder mig lidt om min kone. - Du nævnte ikke, at du var gift.
Jo. Jeg har kone og to sma børn hjemme i USA.
- Men lad os glemme dem nu. - Det har du helt ret i.
I aften er der kun os.
Det er den slags, folk burde tænke over.
Jeg lover, at jeg straks gar i krig med det.
Der er noget, jeg har villet spørge dig om.
Bare spørg. Du skal ikke være genert sammen med mig.
Hvorfor ringer du ikke til din kone?
Jeg kunne ikke finde hendes nummer i telefonbogen.
Telefonbogen? Vi behøver da ikke ringe i telefon.
Vi klarer os.
Du skal bare have en drink.
- Godnat. Jeg gar hjem. - Hvorfor?
- Det er jeg nødt til. Butch kører mig. - Nej.
- Du kan ikke... - Det er helt i orden.
- I ma ikke ga. Jeg er straks tilbage. - Godnat.
- Den stakkel. Han er nødt til at ga hjem.
- Giver det dig ikke smarte idéer? - Jo.
Det vil jeg mægtig gerne.
Sa slukker vi.
Hvor skal vi sa hen, kammerat?
Bare følg mig, makker.
Trin.
- Godnat. - Godnat. Det var en dejlig fest.
Er det her?
Det ser sadan ud.
Dumt.
Godnat. Mange tak for en dejlig aften.
Held og lykke.
- Jeg giver ham din besked. - Gør det.
Og godnat. Det var i sandhed en fornøjelse.
- Ja. Vi ses snart. - Det vil være dejligt.
Undskyld mig.
Godnat.
Vi ma hellere vente og se, om han kommer ind.
FULDT OPTAGET
Jeg tror samænd ikke, han aner, om det er her.
Kom.
Op...
- Hvor skal vi nu hen? - Spørg ikke. Det er en overraskelse.
- De er da et smukt par, ikke? - Jo.
Jeg tror, de bliver lykkelige sammen.
- Hvem er du? - Kan du ikke huske det? Peggy.
Ikke den Peggy.
Det var ærgerligt.
Sa vidt jeg husker, snorker du, nar du ligger pa ryggen.
Hvor er din hand?
Giv mig din hand.
...mine souvenirs.
- Er Fred i orden? - Ja.
- Her skal du nok ligge godt. - Ja. Godnat.
Godnat.
Fjender ved fire.
Det skal nok ga, kammerat.
Du fik dem.
Han er ramt.
Den brænder. Den brænder.
Branden spreder sig. Det er Gadorsky.
Der ryger nummer fire. Hun forlader formationen.
Pas pa jagerflyene.
Branden har spredt sig til vingen. Der er ild i vingen.
De har ingen kontrol over flyet.
Flyet styrter ned.
Spring ud.
Kom ud derfra. Spring ud.
Kom nu ud af det fly!
To faldskærme har abnet sig.
Tre.
Kom nu ud med jer andre.
Vagn op.
- Den brænder. Kom nu ud. - Vagn op.
Flyet brænder. Det bliver ramt. Pas pa.
Det skal nok ga. Læg dig til at sove igen.
Der er intet at være bange for.
Du skal bare sove og fa hvilet dig.
- Undskyld, jeg vækkede dig. - Det gør ikke noget. Men...
Jeg ved det. Du vil spørge om, hvor du er?
Jeg fortæller dig om det senere. Du kan sove, sa længe du vil.
Fløj han 17'ere eller 24'ere?
Det ved jeg ikke.
- Hvilken gruppe var han i? - Det sagde han ikke.
Hvad snakkede I to om?
Du ma hellere skynde dig. Du kommer for sent i skole.
Tak skæbne.
Vi ses senere. Farvel.
Undskyld mig. Jeg er Rob Stephenson, Peggys bror.
Hun er i køkkenet for at lave morgenmad til dig.
Jeg ma løbe. Farvel.
Sid ned.
- Her, maske hjælper det. - Tak.
Sid ned.
Du er Peggy, ikke?
For sidste gang: Ja.
- Vil du have æg? - Tror du, jeg kan klare det?
Ja, det er godt for dig.
- Vil du have dem som røræg? - Bare som du laver dem.
Godt.
Har du sovet godt?
Vidunderligt.
Det er godt.
Kan jeg hjælpe dig med noget af det?
Du kan skænke kaffe, hvis du vil have noget.
Gør det noget, hvis jeg spørger om noget privat?
Nej.
Hvor har du sovet i nat?
Pa sofaen.
- Det er rædsomt. - Hvad er rædsomt?
Jeg burde have været klog nok til at tage pa hotel i stedet for her og genere dig.
Du generede ikke nogen. Vi er glade for at have dig.
Og du havde aldrig faet et hotelværelse.
Var jeg fræk over for dig?
Nej, ikke rigtig.
Det var godt. For jeg er altsa gift.
Ja, det ved jeg.
Jeg ma have været ret fuld i gar.
Ikke sammenlignet med min far.
Din far? Hvem er han?
Kan du ikke huske Al?
Jo, gode, gamle Al.
- Hvor er han? - Han sover vist stadig.
Du er altsa Als datter.
Nu har du vist styr pa det hele.
- Jeg har det meget bedre. - Det var godt.
- Er du gift? - Nej.
Du har darligt haft tid. Men du ma da have været forlovet.
Nej.
Hvorfor ikke? Hvad er der i vejen med mænd heromkring?
De bedste er nok allerede gift.
- Godmorgen. - Godmorgen, mrs...
- Jeg hedder Milly. - Tak.
- Nar Al vagner, sa sig, hvor meget jeg... - Du har ikke spist din morgenmad op.
Jeg er ikke ret sulten. Jeg ma ogsa ind til byen.
Maske kan jeg fa lov at komme ind, hvor min kone bor.
Jeg kører dig. Jeg skal pa arbejde pa hospitalet. Jeg er straks tilbage.
- Jeg ma have opført mig frygteligt i gar. - Nej.
Du røg bare ud i darligt selskab hos Butch's og blev hønefuld.
Problemet var, jeg ikke kunne finde Marie - det er min kone.
Jeg vidste ikke, hun arbejdede pa natklub.
Det kan ske for enhver. Var Al kommet hjem senere, ville vi ikke være her.
- Han ville ikke have vidst, hvor vi var. - Hvordan har Al det?
- Det ved vi ikke endnu. - Klar.
Nar han vagner, sa sig, jeg synes, han er en heldig mand.
- Tak. - Farvel. Tak for alt.
- Hvad lavede du før krigen? - Jeg var fontænebetjener.
- Hvad? - Sodavandsdreng.
Er du overrasket?
Ja, lidt.
Jeg tør vædde pa, du lavede gode isdesserter.
Du har ret. Jeg var en ekspert ved fontænen.
Jeg smed en iskugle op i luften, justerede for hastighed og højde,
og bum! Lige i vaflen hver gang.
Det er nok derfra, at jeg lærte at smide bomber.
Hvad tror du, du kommer til at lave nu?
Jeg skal ikke tilbage til isbaren.
Jeg kan ikke rigtig hidse mig op over sodavand og is.
Jeg ved ikke præcis, hvad jeg vil,
men jeg vil give mig god tid til at se mig omkring.
Efter alle de steder du har været, er Boone City nok ret kedelig for dig.
Ikke hvor jeg sidder lige nu, nej.
Det er ikke bare noget, jeg siger. Jeg mener det virkelig.
- Hvem er det? - Det er mig.
- Jeg har morgenmad til dig. - Tak.
- Jeg troede ikke, du ville sta op længe. - Jeg drømte noget. At jeg var hjemme.
Jeg har haft den samme drøm 117 gange før.
Denne gang ville jeg finde ud af, om det virkelig var sandt.
- Er jeg virkelig hjemme? - Det ser sadan ud.
Og du bliver behandlet som en kongelig. Du far morgenmad pa sengen.
Jeg mindes svagt, at vi har et par børn. Stemmer det ogsa?
- Det gør det. - Hvad er der blevet af dem?
Rob er i skole, og Peggy har kørt Fred ind til byen.
Han er alle tiders.
Er det i orden?
Det er din morgenmad. Jeg har ting at se til.
Det var rart at møde dig.
Det lyder som et permanent farvel.
Man ved aldrig.
Du og din kone ma da komme til middag.
Det ville være dejligt.
Der er lige en ting til.
Den drøm, jeg havde i nat. Jeg har haft den før.
Jeg er ked af, jeg vækkede dig.
Men du var meget sød, og du nævnte det ikke i morges.
Faktisk har du været helt eventyrlig.
De burde masseproducere dig.
Maske skulle jeg vente og se, om du kommer ind.
Det er maske en god idé.
Jeg kommer!
Hvad er meningen...?
Hej, skat.
Skat, hvorfor sagde du ikke, du var hjemme?
- Sa kunne jeg have sminket mig lidt. - Du ser fin ud.
Hvor er jeg glad! Tænk, at det er dig. Kom ind, sa jeg kan se dig ordentligt.
Du er fortryllende.
Alle de ordener. Du ma fortælle mig, hvad de betyder.
Men ikke nu.
Lad mig se pa dig. Hvordan vidste du, jeg var her?
- Jeg kom i gar, tog over til far... - Hvorfor kom du ikke...?
Det gjorde jeg, men du var pa arbejde. Jeg gik fra natklub til natklub.
- Og ledte efter mig? - Efter min kone.
Nu har du fundet hende.
- Gad vide, hvordan det gar med Fred. - Han kan tage vare pa sig selv.
Det tror jeg ikke. Det er ikke let for flyverdrengene at fa fodfæste igen.
Har man været fodtudse, er enhver forandring velkommen.
Hold op med at fnidre, sæt dig ned og tal med mig.
Fint. Du er godt nok blevet hardfør.
- Er det al den fløde, vi har? - Ja.
Det er strengt, nar en mand ikke kan fa nok at spise i sit eget hjem.
- Se mine bukser. - Hvad er der med dem?
De er for store. Sa kan man se, hvad krigen gjorde ved min vægt.
- Trækker du maven ind? - Nej, den er væk.
Jeg ma have alt mit gamle tøj lagt ind.
Det skal du nu ikke skynde dig sadan med.
Et par uger pa solid kost, sa passer bukserne igen perfekt.
Lad være med at svare.
Ja, han er her.
Til mig? Er det krigsministeriet, er jeg ude.
- Det er mr Milton. - Hvem?
Mr Milton fra banken.
Han kommer nu.
Ja.
Ja, det er ogsa godt at høre din.
Ja.
Ja, nemlig. Ja...
Ikke sa skidt, nej.
Ja. Jamen, selvfølgelig.
Det er venligt af Dem at sige.
Ja.
Jeg skal nok kigge forbi.
Hun har det fint, tak.
Ja, de har det ogsa fint.
Det er...
Tak.
Ja, godt...
Farvel.
Han ringer hver dag og hører, om du er hjemme. Banken vil vel have dig tilbage.
- Jeg skal derhen og diskutere det. - Begynder du at arbejde med det samme?
Du burde hvile et stykke tid, tage ferie.
Jeg er nødt til at tjene penge.
Sidste ar dræbte jeg japanere, nu skal jeg tjene penge.
Vi kan godt klare os et stykke tid.
Hvorfor genere mig sa sare, jeg er kommet hjem?
Hvorfor far jeg ikke lidt tid til familien? Kom og sid ned.
- Sa braser stolen sammen. - Vi behøver ikke bekymre os om stolen.
Ikke nar de vil have mig tilbage til et vellønnet job i en vellønnet bank.
- Du virker ikke sa begejstret. - Det er jeg ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg tænker hele tiden pa de andre.
Alle dem, der ikke har dig.
- Du er tosset. - Nej, for normal for mit eget bedste.
- Ja? - Var det ikke Bullards varehus?
Midway-kæden købte den. Men gamle Bullard er der stadig.
- Han er ovre ved telefonen. - Tak.
Ja?
- Goddag, mr Bullard. - Hvor er det godt at se dig igen.
Det er godt at se dig.
- Hvad er der sket her? - Jeg solgte varehuset.
Midway har længe ville have et varehus her.
- Plejede han ikke at arbejde her? - Jo. Han vil nok have arbejde her igen.
Det far han ogsa - med alle de ordener, han har.
Alles job er i fare med alle de soldater i nabolaget.
- Mød vores nye chef, mr Thorpe. - Ellers tak.
Jeg ville bare hilse pa. Jeg vil ikke have mit gamle job tilbage.
Ja, det ved jeg. Men Midway er en stor kæde.
Man ved aldrig. Kom nu.
- Tak. - Vi ses senere.
- Din tid i hæren var imponerende. - Bare almindelig.
Da varehuset har ny ejer, har vi ikke pligt til at give dig dit job tilbage.
Jeg tænkte ikke pa mit gamle job. Jeg leder efter et bedre.
Hvilke kvalifikationer har du? Og erfaring?
To ar ved sodavandsmaskinen, tre ar ved et Norden bombesigte.
Ja. Fik du nogen erfaring med vareindkøb, da du var i hæren?
- Nej. - Indkøb af forsyninger?
Nej, jeg smed bare bomber.
- Personaleerfaring? - Nej.
Men som officer skulle du vel fungere som leder,
befale mændene, være ansvarlig for moralen?
Jeg var kun ansvarlig for, at bomberne ramte deres mal.
- Jeg befalede ikke over nogen. - Det krævede sikkert store evner.
Men desværre har vi ikke brug for dem hos Midway Drugs.
Maske kan du blive mr Merkels assistent. Han er inspektør.
- "Sticky" Merkel? - Clarence Merkel.
Ja, ham. Han var min assistent ved sodavandsmaskinen.
Han er god.
Jobbet kræver tilfældigvis, at du ogsa betjener sodavandsmaskinen.
- Hvad er lønnen? - 32,50 om ugen.
Jeg tjente mere end 400 dollar om maneden i luftvabnet.
Krigen er forbi.
Jeg tror, jeg ser mig omkring. Mange tak.
Og pas godt pa den forkølelse.
- Jeg ma løbe. Jeg kigger forbi senere. - Fint. Farvel.
Undskyld mig, de damer.
MORGENMAD
FROKOST
AFTENSMAD
Nej, forholdene er ikke sa gode for tiden.
Der hersker megen uvished. Strejker. Og skatterne er skyhøje.
- Kan du lide cigaren? - Ja, den er fin.
De var svære at fa under krigen, men nu kommer de fra Havana.
Tingene skal nok falde pa plads igen med tiden.
Vi vil gerne have dig tilbage.
Det er pænt af Dem, men jeg sa Steese pa min gamle plads.
- Jeg vil ikke vippe ham af pinden. - Steese bliver, hvor han er.
Du bliver forfremmet.
Hvad siger du til vicedirektør for mindre lan, til 12.000 dollar om aret?
Hvad siger du til det?
Jeg siger, det er helt utroligt.
Jobbet er der.
- Du er manden til jobbet. - Hvorfor tror du det?
Din krigserfaring kan være uvurderlig for os.
Vi har mange nye problemer. Tag for eksempel krigsveteranloven.
Den betyder, vi skal overveje alle mulige lan til krigsveteranerne.
Vi har brug for en mand, der forstar soldaternes problemer,
og som er god til de grundlæggende principper for god bankskik.
Med andre ord: dig.
Hvad synes du?
- Jeg er overvældet. - Naturligvis.
- Kommer du ind med dem nu? - Ja, sir.
- Jeg havde tænkt mig at slappe lidt af... - Ja da.
Efter det, du har været igennem, trænger du til ferie. Tak.
Du har krav pa at nyde livet, før du begynder at arbejde igen.
- Det er venligt af Dem at sige. - Nar du har tid...
Det er rapporter med alle tallene for vores udlansafdeling.
Bare nar du har fri, selvfølgelig.
Mappen er en lille gave fra banken.
Mange tak.
- Det er dejligt at have dig tilbage. - Tak, sir.
Skat, jeg vidste, du ville være knust.
Men du kan finde en anden blondine. Hvad med Sylvia Mack?
Du er tosset. Jeg synes, hun har flotte ben.
Beklager, men han vil ikke have, jeg arbejder om natten.
Han siger, det er ubelejligt.
Han er vidunderlig, kan du tro.
Flot uniform, masser af ordener pa brystet.
Ja, jeg kigger forbi med ham en dag.
Det ringer pa døren. Det er nok Freddy.
Har du en ekstra nøgle? Sa vil jeg gerne have den.
- Hvad kigger du pa? - Død og kritte, skat.
Det er første gang, jeg har set dig i civilt antræk.
Fra nu af far du mig ikke at se i andet.
Jeg har lige rystet mølkuglerne af det ovre i min fars hus.
Jeg ringede til Blue Devil.
- Hvem? - Natklubben. Jeg sagde op.
- Alle tiders. - Men lad os spise middag der.
Jeg vil gerne præsentere dig. De har hørt alt om dig.
Som du vil. Her er noget parfume fra Paris.
Fleurette nummer 5.
Og tørklædet er flot. Tænk at have ting fra Paris.
Du er bare himmelsk. Hvad er det for et billede?
Bombetræffere over Düsseldorf.
Det er mit B17-fly.
Hvad er det?
Sma, sorte blomster, der gror i himlen.
- Det er mig. - Det sad pa mit bombesigte.
- Det har tit fløjet over Tyskland. - Hvor sødt.
Gutterne drillede mig. De sa pa det og spurgte, hvem damen var?
Nar jeg sagde, det var min kone, sagde de, at sadan ser ingens koner ud.
"Hvad er hendes telefonnummer?"
Tager du uniformen pa, nar vi gar ud?
For min skyld.
- Beklager. - Jeg ville være sa stolt af dig.
Vil du ikke nok?
Nar nu det er dig, og jeg ikke har noget sted at gøre af den, sa lad ga.
Men sa er det ogsa sidste gang.
Kan du ikke lide mig i civilt tøj, ma vi bare blive her hele tiden.
Ville det være sa skidt?
Du ma købe dig noget nyt tøj. Det jakkesæt er rædsomt.
Jeg ved, det er rædsomt. Men det siges, man ikke kan købe noget nyt for tiden.
Jeg ved, hvor man kan fa skræddersyede jakkesæt.
- Er der et sort marked? - Hvis man kender de rigtige
og ikke ser sa nøje pa prisen...
Det gør vi ikke, skat. Jeg har kontanter.
Næsten 1000 dollar fra statskassen.
Nu ser du vidunderlig ud.
Du ligner dig selv.
Det er sa vidunderligt, jeg darligt kan tro det.
Nu kan vi holde hvedebrødsdage uden at bekymre os om noget.
Som om intet var hændt. Som om du aldrig var rejst.
Vi er atter, hvor vi startede.
- Det ma du ikke sige. - Hvad ma jeg ikke sige?
At vi er, hvor vi startede. Dér kommer vi aldrig tilbage.
Hvorfor ikke? Hvad er der i vejen?
Glem det. Drop det. Jeg var i varehuset i dag og blev bare mindet om det.
Kom, lad os ga ud og more os.
- Goddag. - God eftermiddag.
- Har du set Homer? - Han er i brændeskuret.
Han vil øve sig i at skyde.
Sa han kan ga pa jagt.
Man skulle da tro, han havde set nok skyderi i krigen.
Han vil sikkert bare holde sig beskæftiget.
Ja. Gid der var noget, jeg kunne gøre for ham.
Hans mor og jeg har prøvet at fa ham til at føle sig hjemme,
men han holder sig bare for sig selv.
Hej. Hvad laver I?
lkke noget. Vi leger bare.
Det er hans pige. De er forlovet.
- Leder du efter noget? - Nej. Værsgo.
- Hvordan gik det? - Kun nogenlunde.
Du klarede det fint.
Jeg kan gøre det bedre.
Jeg har villet tale med dig.
- Om hvad? - Om alt. Om os.
Hvad er der med os? Vi har det da godt, ikke?
Nej. Hør nu pa mig.
Jeg hører efter.
Du skrev, at nar du kom hjem, skulle vi to giftes.
Du skrev det mindst 100 gange. Passer det ikke?
Jo, men alt er anderledes nu.
Har du skiftet mening?
Har jeg sagt noget om, at jeg har skiftet mening?
Nej.
Det er det, jeg mener. Du har intet sagt om noget.
- Den er ikke ladt, vel? - Nej da.
Tror du ikke, jeg ved, hvordan de handteres?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Jeg ved bare, at jeg var forelsket i dig, da du rejste, og jeg er forelsket i dig nu.
Andre ting har maske ændret sig, men ikke det.
Vil I se, hvordan krogene virker?
Vil I se misfosteret?
Okay, sa lad mig vise jer det.
Se godt efter.
Jeg mente ikke noget med det.
Jeg ville bare...
Undskyld.
Det er ikke din skyld.
Ga ud, og leg med dine venner.
Jeg ved det godt. Jeg tog fejl.
Jeg skulle ikke have opført mig sadan.
Det var ikke hende, der brændte mine hænder af.
Jeg skal nok klare mig. Jeg ma bare fa styr pa det selv.
- Jeg kan hjælpe, hvis du giver mig lov. - Jeg ma selv klare det.
Jeg vil bare have, at folk behandler mig normalt
i stedet for at have ondt af mig.
Det er maske svært for dem at gøre.
Jeg ma bare lære at vænne mig til det og ikke lade mig mærke med det.
- Ma jeg ikke...? - Nej. Jeg ma selv klare det.
- Ja? - Jeg gar i seng nu.
Jeg kommer med det samme.
- Godnat, sønnike. - Godnat.
Tak.
- Hej, skat. - Hvad har du der?
Vores aftensmad. Suppe, kartoffelsalat og pølse.
Vi skal til Jackie's Hot Spot. Jeg har bestilt bord.
- Vi spiser hjemme. - Er du syg?
Nej. Flad.
- Flad? - Nemlig.
Hvad er der sket? Hvor er alle pengene?
Vi brugte dem. Det er, hvad der er sket.
Jeg sagde ikke, vi var ved at løbe tør,
fordi jeg habede, jeg fik et arbejde.
Men det far jeg ikke,
sa vi kan glemme Jackie's Hot Spot og Blue Devil og alt det andet.
Hvorfor kan du ikke? Har du prøvet?
Jeg har været byen rundt - pa alle arbejdsformidlingerne.
De siger, jeg skal være lærling et par ar
eller ga pa fagskole.
Et par ar med dig i børnehaven.
Hvad skal jeg sa lave i mellemtiden?
Du kunne jo hjælpe mig med mine lektier.
- Er alting i orden? - Ja da. Hvorfor?
Jeg mener, i dit hoved. Er der noget...?
Mit hoved? Tror du, jeg er ved at ga fra forstanden?
Jeg har tænkt over det.
Hvad var Gadowsky?
- Hvor har du hørt om ham? - Du taler i søvne.
Der er noget, der brænder, og du vil have, nogen springer ud.
Du bliver ved at sige "Gadowsky".
Gadorsky.
Han var en ven, en B17-pilot. Han blev skudt ned over Berlin.
- Kan du ikke glemme det? - Jo da.
Krigen er forbi. Du kommer ingen steder, før du holder op med at tænke pa det.
- Kom nu, glem det! - Sa gør jeg det.
Jeg sagde ikke noget til dig, men jeg har sparet lidt penge op.
Jeg giver middag i aften.
Du ma hellere blive ved at spare. Vi kunne fa hardt brug for dem.
Tak for tilbuddet, men vi spiser hjemme.
Jeg er sulten. Jeg gar ud alene.
- Du gar ikke. Du spiser, hvad jeg laver. - Slip mig.
Dommeren sagde: "I medgang og i modgang". Det her er modgang.
- Hvornar far vi medgang? - Nar jeg bliver lidt klogere vel.
Nar jeg indser, jeg ikke mere er officer og gentleman,
Jeg er bare arbejdsløs sodavandstjener.
Sæt dig, og læs et blad eller lyt til radioen, mens jeg varmer suppen.
Nu skal jeg lave lidt lækker mad.
Ligesom jeg gjorde ved fontænen før krigen.
Parfume og kosmetik er vores bedste afdeling.
34 °/€ af bruttoindtægten og endnu mere af indtjeningen stammer derfra.
Som du kan gætte, er kunderne i den afdeling kvinder.
Ja, det havde jeg gættet.
Du ma lære at udtale alle parfumenavnene korrekt.
- Rêve Romantique. - Det betyder "romantisk drøm".
- Taler du fransk? - Kun lige nok til barerne i Paris, Sticky.
Lad os fa en ting pa det rene. "Sticky" gar ikke.
Ja, mr Merkel. Det er forstaet.
Denne uge skal vi sælge den nye Champagne-boblebad. 1,98 dollar.
Hernede er nogle sær... Kom her.
Hernede er nogle særtilbud pa parfumevarer...
- Tak. - Godmorgen, mr Latham.
Hvad har vi her? Bretton Woods-aftalen?
Det er mr Novak derovre. Han ansøger om et krigsveteranlan.
- Godt. Bed ham træde nærmere. - Mr Novak.
- Sid ned. - Tak, sir.
Du behøver ikke sige "sir".
Jeg er sergent.
- Jeg kan se, du var i fladen. - Ja, sir.
Jeg mener, ja. Som Seabee.
- Hvor gjorde du tjeneste? - I hele Stillehavet.
- Den ene ø efter den anden. - Hvad lavede du mest?
Gik i land før landsætninger og ryddede miner og spærringer under vandet.
Nar de havde indtaget nok til en flyveplads, byggede vi den.
- Var det spændende? - Nej, det blev ensformigt.
Øerne ligner hinanden. Før lwo Jima. Den var anderledes.
Det har jeg hørt.
Jeg kan se, du har kone og fire børn.
Ja. Der ville være flere, hvis jeg ikke havde været væk i tre ar.
- Og nu vil du købe en gard. - Jeg har set en dejlig grund.
16 hektar ude ved Anton Corners.
Hvad med sikkerhed?
- Sikkerhed? Hvad er det? - Sikkerhed for lanet.
Hvad kan du stille som sikkerhed?
Har du aktier eller obligationer? Ejendom? Nogle værdigenstande?
Nej. Ser du, sagen er, at jeg ikke ejer noget.
Derfor skal jeg bruge et lan, sa jeg kan købe en grund.
Javel.
Ingen sikkerhed. Det stiller sagen i et andet lys.
Jeg er en god bonde. Selv under krigen var jeg i gang.
Jeg dyrkede jorden i min fritid pa de forskellige øer,
sa min gruppe kunne fa friske tomater og majs og den slags.
Før krigen var jeg forpagter, ligesom min far var før mig.
Nu føler jeg, jeg gerne vil have mit eget sted.
- Kan du lide at dyrke ting? - Ja, sir.
Med manglen pa mad i øjeblikket
er landbrug nok noget af det vigtigste, der er.
Jeg mener... Synes du ikke?
Jo.
Ser du, jeg føler ikke, jeg pa beder banken om almisser.
Jeg føler, det er min ret. Andre soldater har da sagt til mig,
at regeringen garanterer vores lan...
Dit lan vil være administreret gennem denne bank,
der rejser halvdelen af de 6000 dollar, du beder om.
Dermed løber banken en risiko.
Undskyld mig.
Se dig lige.
- Sa det er her, du arbejder. - Tja. Er du ved at røve banken?
Se, 200 lapper. Det far jeg hver maned fra nu af.
Det er ret let.
- Er du sikker pa, vi ikke har snydt dig? - Jeg holdt øje med ham, der tællede dem.
Vidste du, at Fred arbejder for Midway?
- Nej. - Han præsenterede mig for konen.
- Ja? - En rigtig steg.
Vi ma snart mødes ovre hos Butch's.
Fint. Jeg er netop pa vej derhen.
- For at fa en klavertime. - Du...
Tag en for mig.
- Vi ses. - Hej.
Som sagt er der en vis risiko forbundet med lanet.
Ejendommen skal vurderes. Men du far dit lan.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke dig.
Lad være. For mig at se er du en god risiko.
Nar tomaterne er klar, vil jeg have gratis smagsprøver.
- Jeg siger til, nar papirerne er klar. - Tak.
Gud velsigne dig.
Den har jeg set reklameret.
En lykkelig nat. Er den sa god, som det siges?
Hvad siges der? "Uforglemmelig og smægtende."
Ja, den er helt sikkert alt det.
Dexter.
- Lad legetøjet være, Bud. - Det hedder jeg ikke.
- Hold op. - Jeg ville bare se, hvordan den virkede.
Undskyld. Du hørte, hvad mor sagde.
Forførelse. Hvor meget koster den?
Den er... Den er ret dyr. 16,50. Men det er en god størrelse.
Kan du se, hvad jeg mener?
- Men det er et sikkert køb. - Hvad mener du?
Den passer til alle stemninger.
- Fint, sa tager jeg den. - Udmærket, frue.
Mor, se. Bang, bang, bang, bang.
Jeg skød den ned. Den styrtede ned i flammer.
Det er jeg ked af...
Mange tak. Jeg kommer straks, frue.
Tag lige den.
Damen har din pakke klar om et øjeblik.
- Mange tak. Kom snart igen. - Tak.
- Du var vidunderlig. - Jeg ville klappe ham en.
Det er mod reglerne at sludre, medmindre der er udsalg.
- Fint, jeg køber noget. Hvad er det? - Genvunden ungdom, fugtighedscreme.
Men du har ikke brug for den slags humbug.
Det er rensemælk. Det er rensemælksrenser.
Nu skal du lære at spare penge. Bruger du ikke den, har du ikke brug for den anden.
Hvad med noget creme? Den her koster 2,98.
Og selv halvdelen af det ville være for meget.
Jeg kom ikke for at købe noget.
Far sagde, du arbejdede her. Jeg kom bare for at sige hej.
Øjeblik. Jeg har...
Jeg har en time fri kl. 13. Har du frokostplaner?
- Nej. - Tak, frue.
Jeg kan møde dig udenfor om 20 minutter. Kom ind igen.
Tak.
- Æblekagen er hjemmelavet. - Godt.
Tak.
Her er rart. Det har jeg ikke hørt om før.
Jeg kom her ind imellem i gamle dage før krigen.
Jeg tænkte meget pa stedet her, da jeg var i krig.
"Nar jeg kommer hjem, spiser jeg aldrig mere i et hul som Lucia's igen."
Var der andre ting, du ikke ville igen?
Jeg havde ingen faste idéer, men jeg var sikker pa to ting.
For det første, at jeg aldrig ville tilbage til det varehus.
Og for det andet?
Det var endnu dummere.
Jeg drømte, at jeg ville eje mit eget hjem.
Et dejligt, lille hus til min kone og mig ude pa landet...
Eller i forstæderne.
Den slags dumheder drømmer man om, nar man er i krig.
Man behøver ikke være i krig for at drømme om den slags.
Nemlig. Man kan ogsa fa dumme idéer herhjemme.
- Skal du tilbage kl. 14? - Ja.
Burde du sa ikke...?
- Jo. Ma vi fa regningen? - 85 cent hver, plus afgifter, bliver 1,76.
Mange tak. Farvel.
- Farvel. Kom snart igen. - Det gør vi. Vi ses.
Det burde ikke være sket.
Men det var vel uundgaeligt.
Vi diskuterede et lan med... Hvad hed han nu?
Ja, jeg godkendte det.
Ma jeg spørge hvorfor?
Fordi jeg mente, det var i orden. Han lignede en sikker investering.
Men han har ingen sikkerhed for lanet.
- Du ma have set potentiale i ham. - Ja.
- Hvad var det? - Sikkerhed.
Sikkerhedsstillelse.
I hæren sa jeg mænd, der intet ejede i verden,
bortset fra deres oppakning, og hvad de havde indeni.
Jeg sa deres prøvelser. Nogle klarede det, andre gjorde ikke.
Men man kunne se, hvem man kunne regne med.
Jeg lover dig, at Novak er i orden.
Hans "sikkerhed" er hans hænder, hjerte og mod. Hans borgerret.
- Ingen nægter ham hans ret. - Vi gør. Hvis han ikke far chancen...
Vi behøver ikke rabe.
Nu du har godkendt lanet, er sagen jo lukket.
- Men fremover... - Det er forstaet.
Fremover skal jeg være mere forsigtig.
Tak.
Du ved, hvad jeg synes om dig og altid har syntes.
Jeg har altid set dig som en del af familien, sa at sige.
Som min egen s... yngre bror.
Jeg valgte dig selv til jobbet, og jeg ved, du vil være fortrinlig.
Vi vil skam gerne hjælpe de hjemvendte krigsveteraner, sa vidt vi kan.
Men vi ma huske pa, at det ikke er vores penge, vi deler ud.
De tilhører vores kunder, og vi kan ikke løbe risici med dem.
Det skal jeg huske.
Vi mødes ved Union Club kl. 19.30.
- Og hils din charmerende kone. - Tak.
Skynd dig i tøjet. Tag dit nye jakkesæt pa.
Vi skal til middag i Embassy Club.
Det koster ikke en rød øre. Vi er inviteret.
- Af hvem? - Miss Peggy Stephenson.
Hun ringede, sagde hendes far var din ven. Hun lyder som en rar pige.
Hun skal ud med en kæreste og inviterede os til at tage med.
- Sagde du ja? - Det kan du tro.
Ring og sig, vi ikke kan komme. Sig, at jeg havde en anden aftale.
- Hvem er Peggy Stephenson? - Bare en pige.
Jeg troede ikke, hun var kænguru. Hvor mødtes I?
Den aften, jeg kom hjem, tog jeg med Al Stephenson og hans kone hjem.
Det er deres datter. Jeg har ikke mødt hende før.
Eller siden?
Hvis du vil gøre et stort nummer ud af det, bliver du skuffet.
Jeg kan bare ikke lide almisser.
Sa væn dig til det, for dine 32,50 om ugen bliver ikke til meget sjov.
Sta stille.
Du bliver nok nødt til at holde tale.
Jeg har i sinde at handtere det ved at blive godt og grundigt fuld.
- Peggy skal ud med Woody Merrill. - Hvem er han?
Bill Merrills søn.
Merrill-familien er fine folk. Ren TKV.
- Hvad? - Top kreditværdige.
- Har han gode intentioner? - Det tvivler jeg pa.
Men Fred og hans kone holder øje med dem.
Det skal fint hjælpe.
- Jeg tror, hun er skudt i ham. - Merrill?
Nej, Fred.
Har du beviser pa den utrolige teori?
Det er bare en fornemmelse.
Men de plejer at holde ret godt stik.
- Cocktails. - Du kan tro nej. Det er til Woody.
Du vil da ikke nægte din far noget at drikke pa sadan en kold aften.
- Jo, hvis jeg kunne. - Jeg hører, du skal se Fred.
- Ja. - Hvordan er hans kone?
Det ved jeg ikke. Jeg siger dig det senere.
De skal drikke cocktails i Union Club.
Jeg kender mrs Miltons cocktails: lyserøde, søde og kvalmende.
Jeg spurgte lige Peggy om Freds kone.
Glem det. Jeg ved, hvad I tænker.
- Hvad tænker vi? - I er bange for, jeg kan lide Fred.
- Det er aldrig faldet mig ind! - Hold mund.
Er du forelsket i ham?
Ja.
Men jeg vil ikke.
Derfor bad jeg ham og hans kone ga ud med os i aften.
Jeg tror, det vil være sundt for mig.
Nar jeg lærer hende at kende, kan jeg...
Holder jeg sikkert op med at være sa fjollet.
Vi behøver ikke bekymre os om hende. Hun kan tage vare pa sig selv.
Det er, hvad hun tror.
Godaften.
Du kender min far.
- Godt at se dig igen. Vil du have en drink? - Tak.
Jeg har spillet golf med din far.
- Har du været der, efter du kom hjem? - Jeg har ikke haft tid.
- Vi kommer for sent. - Ja.
- Hyg jer, børn. - Tak.
Hils Fred.
Kom.
Ja, mr Milton.
Vær nu ikke sa kedelig.
Vi kommer for sent.
I dag ma vores land sta, hvor det altid har staet,
som det individuelle initiativs højborg,
landet med uendelige muligheder for alle.
Det er underligt passende,
at vi mødes i aften for at hædre en, der har kæmpet bravt for netop den frihed.
Mine damer og herrer, vores ven, kollega og helt.
Kom nu, op med dig.
Mine damer og herrer, jeg er utroligt glad for at være her.
Faktisk er jeg glad for at være overhovedet.
Faktisk er jeg bare utroligt glad.
Maske burde du bare stille flasken her.
- Sa sparer du pa fodsalerne. - Gode, gamle Al.
Jeg er glad for at se, I alle har klaret jer sa godt.
Som mr Milton sa elegant sagde,
star vores land i dag, hvor det altid har staet. Gud ved, hvor det er.
I er nok enige, nar jeg siger, at det er pa tide at stoppe fjolleriet,
se det og kendsgerningerne i øjnene, glemme alt om krigen og tage pa fisketur.
Men det siger jeg ikke.
Jeg vil blot beskrive det hele i ét ord.
Min kone mener ikke, jeg bør beskrive det med ét ord.
Arsagen til min succes som sergent
skyldes primært min tidligere uddannelse hos Cornbelt Loan & Trust Company.
Det, jeg lærte i banken, brugte jeg til problemerne i infanteriet.
En dag i Okinawa for eksempel sagde en major: "Kan du se den bakke?"
"Ja, sir. Jeg kan se den." "Fint," sagde han.
"Du og din deling skal angribe og erobre den bakke."
Sa jeg sagde: "Men det er en betydelig risiko."
"Vi har ikke nok sikkerhed."
"Det ved jeg", sagde majoren, "men det er jer, der skal indtage den."
Sa jeg sagde: "Beklager, major. Uden sikkerhed, ingen bakke."
Vi erobrede ikke bakken, og vi tabte krigen.
Jeg synes, den lille historie er ganske vigtig.
Men jeg har glemt hvorfor.
Endelig vil jeg gerne fortælle en morsom historie.
Jeg kender adskillige, men de er alle sammen for sjofle.
Sa jeg siger bare en ting.
Jeg elsker Cornbelt Loan & Trust Company.
Nogle siger, banken har areforkalkning og er hjerteløs.
Den slags lytter jeg ikke til.
Jeg siger, at banken lever, er gavmild og menneskelig.
Og vi far sa lang en kø af kunder,
der ansøger om og far mindre lan,
at folk vil tro, vi spiller med kontohavernes penge.
Og det gør vi.
Vi spiller pa vores lands fremtid.
Tak.
Jeg kan ikke tage mere. Lad os sætte os.
Vi kan ikke komme ud. Jeg er fanget.
Hvordan gar det?
Undskyld mig.
I det mindste kan vi ikke falde.
- Er bordet tilfredsstillende? - Alt er helt vidunderligt.
Mange tak. Er I klar til at bestille?
Beklager.
- Jeg kan ikke forsta det. - Hvad?
Hvorfor du ikke er vild med mig. Jeg synes, jeg er pæn.
- Ja. Du er uimodstaelig. - Hvorfor stritter du sa imod?
lkke alle ægteskaber er som deres.
- Hvis? - Dine venners, Fred og Marie.
- Hvad er der galt med deres ægteskab? - Intet, bortset fra en lille detalje.
De kan bare ikke lide hinanden.
Det er sa rædsomt. Det er skrækkeligt.
- Vil du ikke danse mere? - Det vil jeg. Gør det noget, jeg laner ham?
Slet ikke.
- Hvorfor gjorde du det? - Hvad? Hvad mener du?
Ringede til Marie om at ga ud. Sammen.
- Det var med vilje. - Hvorfor?
For at bevise for mig selv, at i eftermiddags aldrig rigtig skete.
Men det skete jo.
Det var uundgaeligt.
Og bliver vi ved med at se hinanden, sa sker det igen.
Undskyld os.
Undskyld mig.
- Vi vil gerne fotograferes. - Fint. Sa kommer jeg.
Undskyld mig.
- Hej. - Godaften.
- Pas pa dig selv. De er de rene rovdyr. - Jeg ved det godt.
Jeg ser aldrig pa skiltet. Jeg gar bare ind.
- Woody er da sød. - Han er sa morsom.
Og sa er han rig. Familien ejer halvdelen af byen.
Han er ret lun pa dig.
Jeg vil nødig blande mig, men var jeg dig, ville jeg tage Woody.
Vi er gode venner, men der er ingen gnist.
Glem gnisten. Det kommer af sig selv. Jeg taler af erfaring.
De siger, at penge ikke er alt. Maske, men det hjælper!
Da Fred var i krig, tjente jeg mere end 500 om maneden
fra hans løn fra hæren og fra mit eget arbejde.
Nu ma vi leve af, hvad han tjener i varehuset. 32.50 om ugen.
Stakkels Fred. Du tror nok, han er knotten. Men sadan har han ikke altid været.
Hæren pavirkede ham frygteligt. Den sugede alt livet ud af ham.
Han bliver ikke tilfreds med det job.
- Han finder noget bedre. - Maske tjener han 50 om ugen om fem ar.
Den slags penge giver intet lykkeligt ægteskab.
Du er ret køn. Men du kunne trænge til lidt mere sminke.
Og fa en smartere frisure. Jeg kan give dig navnet pa min frisør.
Men du har intet at bekymre dig om.
Du far Woody og lever lykkeligt til dine dages ende. Den er stensikker.
Tak.
Ryk tættere sammen, og læg armene om hinanden.
Kom bare. Det gør ikke noget.
Vent, jeg siger til. Smil, alle sammen. Lad os tale.
Sikke en dejlig fest. Det ma vi gøre en anden gang.
Tag nu billedet.
Vi vil have fire kopier, skat.
Mr Milton var meget entusiastisk over din tale.
Ja. Sadan virkede han, den gamle hykler.
- Tror du, han fyrer dig i morgen tidlig? - Nej, sa ilter ville han aldrig være.
Han støtter mig, til næste gang jeg giver en lille mand et lan.
Sa ma jeg kæmpe for det igen.
- Ja? - Det er mig.
Kom ind.
- Morede du dig? - Ikke specielt.
Hvad er det? Children's Hour?
Undskyld mig.
Hvordan er hun?
Jeg er glad for, jeg gik ud med dem.
Selvom det var en ubehagelig oplevelse.
Det krævede mod. Men det har du masser af.
Jeg far brug for det. Jeg har bestemt mig.
- Stor pige. - Til hvad?
Jeg vil ødelægge deres ægteskab.
Jeg taler ikke at se Fred sammen med en kvinde, han ikke elsker.
Og som ikke elsker ham.
Det er rædsomt for ham. Det er ydmygende, og det kvæler hans sjæl.
Nogen er nødt til at hjælpe ham.
- Er du sikker pa, han ikke elsker hende? - Selvfølgelig.
Sagde han det?
- Gjorde hun? - Nej.
Sa du har draget din egen konklusion.
Han elsker hende ikke, han hader hende. Jeg ved det.
Er du maske Gud? Hvad ret har du til at blande dig i andres liv?
Er Fred forelsket i dig?
Ja.
- Har du set ham? - Kun én gang. I dag.
Det var fuldt ud respektabelt.
Men da vi skulle sige farvel,
lagde han armene om mig og kyssede mig,
og jeg vidste det.
Tror du, et kys fra en charlatan som Fred betyder noget?
Du kender ham ikke. Du ved intet om, hvordan han er.
Det gør hun heller ikke. Hans kone.
Det er nok, hvad hun troede -
en charlatan med penge pa lommen.
Men nu er han ingen charlatan, og hun er ikke interesseret.
Hvorimod du er klogere end resten af verden.
Du kan se de hemmelige afkroge i hans allerinderste sjæl.
Ja, for jeg elsker ham.
Sa du vil ødelægge ægteskabet. Har du besluttet hvordan?
Vil du gøre det med en økse?
Det kommer ikke dig ved, hvordan jeg gør det.
Du har glemt, hvordan det er at være forelsket.
Hører du? Jeg er sa gammel og affældig, at jeg har glemt alt om begær.
Det var ikke det, Peggy mente. Vel, skat?
Nej.
Jeg ved ikke, hvad jeg mener.
Alt har bare altid været sa perfekt for jer.
I elskede hinanden og blev gift i en stor kirke,
og I var pa bryllupsrejse i Sydfrankrig.
I havde aldrig nogen problemer.
Hvordan skal I kunne forsta, hvordan det er for Fred og mig?
Har vi aldrig haft problemer?
Hvor tit har jeg sagt, jeg hader dig, og mente det oprigtigt?
Hvor tit har du sagt, du var træt af mig, at vi var færdige?
Hvor tit har vi matte forelske os om igen i hinanden?
Undskyld.
Bare glem det.
- Er Al her? - Han venter pa dig deromme.
Sid ned.
- Hvad vil du have at drikke? - Kaffe. Jeg ma holde hjernen klar.
- En kop kaffe og en whisky og soda. - Javel.
Hvad er der? Skal du lane penge eller hvad?
Jeg ringede for at spørge dig om noget.
Sig frem.
Er du forelsket i Peggy?
- Er jeg tvunget til at svare pa det? - Nej.
Men jeg spørger igen: Er du forelsket i Peggy?
Ja.
Jeg takker for det korte og ærlige svar.
Selv tak. Hvad skal vi sa tale om?
Din kone. Hvad med hende?
Hvor passer hun ind i den romantiske historie?
Kommer det dig ved?
Det var, hvad Peggy sagde - at det ikke kommer mig ved.
Sa hun er ogsa blevet krydsforhørt.
Hun fortalte frivilligt hendes mor og mig et par ting.
Ser du, vi har et usædvanligt familieforhold.
Det virker plat og gammeldags, men vi taler altsa sammen.
- Jeg kan lide Peggy, og jeg... - Hun skal ikke ses med en sjuft.
Jeg har ikke kaldt dig en sjuft. Endnu.
Jeg vil bare ikke have, at hun bliver rodet ud i noget.
Hvad gør vi nu? Gar udenfor og slas om det i gyden?
Det, synes jeg ikke, er nogen god løsning.
Jeg har lært beskidte kneb.
Hvis jeg lægger mig ud med dig, kunne jeg brække halsen pa dig.
Det ville ikke være godt.
- Jeg kan ogsa ret godt lide dig. - Tak.
Men jeg kan ikke lide, at du lusker rundt for at ses med Peggy
og bruger hendes kærlighed i det skjulte.
Jeg advarer dig bare om, at jeg vil gøre alt for at holde hende væk fra dig,
sa hun glemmer dig og bliver gift med en mand, der vil gøre hende lykkelig.
Det var vist det.
Jeg kan ikke se hende mere.
Det tager jeg som en garanti.
Jeg lover ikke at se hende mere.
Jeg ringer og siger det til hende.
- Er det godt nok for dig? - Ja.
- Har du andet pa hjerte? - Nej.
Vi ses.
Jeg giver drikkevarerne.
Al Stephenson er deromme.
- Hvordan gar det? - Fint, tak.
- Lad os vise Al den nye rutine. - Okay.
Jeg vil vise dig noget. Kom.
- Vent, til du hører det her. - Er du klar?
- Jeg er klar, nar du er. - En, to, tre.
Det er fint.
Hvad er der i vejen? Kan du ikke lide det?
Jo, det var flot. Jeg troede, du lavede grin med klavertimerne.
Det var Fred.
- Er der noget galt? - Nej, han skulle tilbage til varehuset.
Kom, køb en drink til mig.
Hvem var det?
Han sagde, han var ked af, hvad der skete, men at det bare var en af de ting, der sker.
Han sagde, det ikke var pænt mod hans kone, hvis vi bliver ved at se hinanden,
for jeg er tydeligvis den slags pige, der tager tingene for seriøst.
Sa sagde han meget høfligt farvel og lagde røret pa.
Jeg tror ikke, du og far behøver bekymre jer længere.
Det var sa min karriere som ægteskabsødelægger.
Jeg ved, du har ondt af mig. Du tror, jeg har knust mit lille hjerte.
Men du kan spare dig. Jeg kan se alt meget tydeligere nu.
Jeg gjorde mig selv til grin.
Nu har jeg faet mere fornuft banket ind.
Jeg er glad for, det rod er forbi.
Jeg er glad for, jeg aldrig skal se ham igen. Jeg...
To vaniljeis med chokolade.
Hvad med en sandwich med skinke og ost?
Skinke og ost pa vej.
Værsgo.
Tak.
Hvordan gar det? Det er godt at se dig.
Hvad skete der pa Butch's?
- Hvad mener du? - Dig og Al. Var der ballade?
Nej. Vi fik os bare en venligsindet snak.
Værsgo.
- Hvad skulle det være? - Det er lige meget. En is med chokolade.
- Hvordan gar det, soldat? - Sømand.
Undskyld.
Ma jeg spørge om noget personligt?
Jeg ved det. Hvor fik jeg krogene fra, og hvordan virker de?
Det spørger alle om, nar de siger: "Ma jeg spørge om noget?"
Nu skal du høre. Jeg var dødtræt af de hænder, jeg havde.
Det var sa besværligt at vaske dem og ordne negle.
Sa jeg byttede dem for den nyeste model.
De er radarstyrede. Se.
- Ret smart. - Du har masser af mod.
Det er rædsomt at se en fyr som dig, der har mattet ofre sig. Og for hvad?
For hvad? Jeg forstar ikke, hvad du mener.
- Ellers andet? - Bare regningen.
Vi lod dem bare svigte os. Vi blev tvunget i krig.
Ja, af japanerne og tyskerne.
De havde intet imod os. De ville slas mod briterne og kommunisterne.
De ville have slaet dem, hvis vi ikke blev snydt til at være med af Washington.
Hvad snakker du om?
Vi kæmpede bare mod de forkerte.
Bare læs fakta. Find ud af, hvorfor du matte miste hænderne.
- Og sa gør noget ved det. - Du ma hellere betale og ga.
- Hvem tror du, at du er? - Betal derovre ved skranken.
Kaffe, tak.
En ting til. Alle sodavandsdrenge her i landet tror, at de er noget særligt.
Hvad sælger du egentlig?
Bare almindelig, gammeldags amerikanisme.
Det er der ikke meget grin ved. Sa vi er alle sammen dumme?
Burde vi have holdt med japanerne og nazisterne?
Jeg siger bare, at du ma se pa fakta.
Jeg har set dem. Jeg har set skibe ga ned med 400 skibskammeraterne.
Var de ogsa dumme?
Det er den barske sandhed, og jo før vi lærer det...
- Hvis jeg bare havde mine hænder. - Hold dem fra mig.
Slip ham.
RECEPTER
Ma jeg komme forbi?
Hent apotekeren.
Gør plads. Hvad er der sket?
- Fred Derry slog ham. - Hent noget jod og bandager.
- Ja, sir. - Glem det, makker.
Kunden har altid ret, sa jeg er fyret. Men denne kunde havde nu ikke ret.
Vi ses udenfor om et øjeblik.
Jeg er ked af, at du blev fyret. Men den fyr...
Jeg ved det. Man læser om hans slags, men man ser dem heldigvis ikke sa tit.
Hvad med din kæreste?
- Skal I giftes? - Det ved jeg ikke.
Hvorfor ved du ikke det? Vil hun ikke giftes?
Det er ikke Wilmas skyld. Hun har været alle tiders.
- Er det sa din skyld? - Ja, det er det vist.
- Vil du gøre mig en tjeneste? - Ja. Hvad?
Jeg er ikke god til at give gode rad, men tag hen og se Wilma - nu!
Hold om hende, kys hende, fri til hende, og gift dig med hende.
I morgen, hvis I kan.
Hvis du skal bruge en forlover... Der er min bus. Vi ses.
- Er alt i orden? - Jeg skal bare have et glas mælk.
Bank pa, nar du har brug for mig.
Hvorfor er du ude sa sent?
Jeg sa, du var oppe. Jeg sa dig gennem vinduet.
Jeg ma tale med dig.
Okay, kom ind.
- Vil du have lidt kylling? - Nej, tak.
- Sikker? - Ja.
- Vil du have et glas mælk? - Nej, tak.
Sid ned.
Min familie vil have jeg rejser i morgen.
- Hvorhen? - Til Silver Lake, hvor min tante Vera bor.
Der er sikkert rart.
Men jeg vil ikke af sted.
Jeg vil blive her.
De vil have, jeg rejser, sa jeg kan glemme dig.
De mener, du ikke vil have mig her, at du ikke vil se mig,
og hvis jeg rejser lidt væk, kan jeg maske glemme det hele.
Det er maske en god idé.
Det skulle du maske gøre.
Vil du gerne af med mig?
Sig sandheden. Vil du have, at jeg glemmer dig?
Jeg vil have, at du er fri.
Til at leve dit liv.
Du skal ikke bindes i al evighed, bare fordi du har et godt hjerte.
Hvorfor forstar du ikke, hvordan det hænger sammen? Hvordan jeg føler?
Jeg prøver jo at forklare dig det.
Men du ved det bare ikke.
Du ved ikke, hvordan det vil være at leve sammen med mig,
at skulle det her igennem hver dag og hver nat.
Men jeg finder kun ud af det ved at prøve.
Hvis det viser sig, jeg ikke har mod nok, finder vi snart ud af det.
Du og jeg har staet hinanden nær sa længe, ikke?
Lige siden vi var børn.
Ja.
Jeg gar op i seng.
Du skal selv komme op og se, hvad der sker.
Okay.
Jeg har lært at tage proteserne af.
Jeg kan sno mig i pyjamassen.
Jeg er heldig, jeg har albuer. Det er det ikke alle, der har.
- Men jeg kan ikke knappe den. - Det kan jeg.
Sa ved jeg, jeg er hjælpeløs. Mine hænder er dernede pa sengen.
Jeg kan ikke tage dem pa igen uden at fa hjælp.
Jeg kan ikke ryge eller læse en bog.
Hvis døren smækker i, kan jeg ikke abne den og komme ud.
Sa hjælpeløs som et barn, der ikke ved, hvordan man gør andet end at græde.
Nu ved du det.
Nu ved du, hvordan det er. Du ved sikkert ikke, hvad du skal sige.
Det er i orden. Ga hjem. Rejs din vej, som din familie sagde.
Jeg ved godt, hvad jeg skal sige.
Jeg elsker dig. Og jeg forlader dig aldrig.
Det gør altsa ikke noget?
Nej da. Jeg sagde jo, jeg elskede dig.
Jeg elsker dig.
Det har jeg altid gjort og vil jeg altid gøre.
Godnat, skat. Sov godt.
Godnat.
ARBEJDSLØSHEDSKASSE UDBETALINGER
Hej, søde. Du ma hellere fa fart pa, ellers kommer din mand hjem.
Han leder efter arbejde. Han kommer først om en time.
- Hvis nu han kommer før? - Jeg forstar det ikke.
Alle de penge, og han kan ikke fa nogen. Hvad er der galt med ham?
Han er sikkert ikke for kløgtig.
Hvordan gar det?
Fint, tak. Hvem er du?
Du skal møde Cliff Scully, en af mine gamle venner.
- Hej. - Rart at møde dig. Ud.
- Sej fyr. - Hør nu.
Den holdning kommer du ikke langt med. Cliff er en gammel ven.
Han inviterede mig ud, og jeg gar ud.
- Du hørte mig. Ud. - Hvad gør jeg nu? Slar ham?
Hvorfor spørger du hende? Kan du ikke tænke selv?
Kom nu. Jeg kan godt selv. Vent pa mig nedenunder.
Endnu en krigsveteran?
Goddag. Har du haft problemer med at vænne dig til livet igen?
lkke specielt. Det er let, nar man tager tingene, som de kommer.
Det har jeg ogsa hørt.
- Vi ses. - Det skal du ikke regne med.
- Hvornar har du samlet ham op? - Han er en gammel ven.
Han kiggede bare forbi til en drink.
- Sa du ham, mens jeg var væk? - Jeg kender masser af folk.
- Hvad tror du, jeg lavede i alle de ar? - Det ved jeg ikke, men jeg kan gætte.
Sa gæt! Jeg kunne selv gætte lidt.
Hvad lavede du i London, Paris og alle de andre steder?
Jeg har givet dig chance for at blive til noget. Jeg sagde mit job op.
Jeg gav dig mine bedste ar. Og hvad med dig? Du er et nul.
Du kunne ikke engang sta i butik.
Sa jeg begynder at arbejde igen og begynder at leve for mig selv.
Hvis ikke du forstar engelsk, sa vil jeg altsa skilles.
Hvad siger du til det?
Lad nu ikke Cliff vente.
- Hvad vil du gøre? - Rejse.
- Hvorhen? - Sa langt fra Boone City som muligt.
Det er en god idé. Du far et godt job et andet sted.
Der er varehuse alle vegne.
Jeg fandt den her gamle sweater. Kan du huske den?
- Ja. - Du far nok brug for den.
- Tak. - Du glemte dem her.
- Jeg vil ikke have dem. - Hvad er det?
Smarte ord, der intet betyder. Smid dem væk.
Omtaler fra dine medaljer.
Dem har du aldrig vist os.
De blev sendt sammen med nødrationerne.
Vi passer godt pa dem.
Jeg henter de sokker, jeg vaskede til dig.
Tror du, du gør det rette?
Gør? Hvem ved, om det er det rette eller det forkerte?
Det betyder bare en ny start et nyt sted.
Hvordan ved du, det bliver anderledes et nyt sted?
Der er brug for fyre som dig, der har kæmpet og vundet krigen.
Jeg ved, du ikke har haft det let, siden du kom tilbage,
men du burde blive her og kæmpe lidt længere pa hjemmebane.
Du er helt i orden.
Men jeg ved, hvornar det er tid at smutte.
Jeg ma videre.
- Her er dine rene sokker. - Bare læg dem her.
- Pas godt pa far. - Jeg skal gøre mit bedste.
- Men vi vil savne dig. - Det burde I ellers være vant til.
Vi ses.
Der er to afgange herfra i aften. Et fly mod øst og et mod vest.
Du ma spørge piloten. Hvad vej vil du?
Hvilket fly afgar først?
Det mod øst. Klokken otte.
Det er fint. Jeg venter indtil da.
- Er du ligeglad med, hvor du rejser hen? - Nemlig. Jeg er ligeglad.
Hør her. Sid ned.
"Hovedkvarter, 8. luftvaben. Tildelt Distinguished Flying Cross."
Her.
"Trods stærke smerter, chok og blodtab
og uden tanke for egen sikkerhed
kravlede Derry tilbage til bombesigtet,
styrede sin formation perfekt hen over malet
og smed sine bomber med stor præcision."
"Det heltemod, pligtopfyldelse, professionalitet og styrke under kamp,
kaptajn Derry udviste under de allervanskeligste forhold,
viser hans sande værd for ham selv og for det amerikanske luftvaben."
"Tildelt af generalløjtnant Doolittle."
RETUR?
Hvad laver du deroppe?
Hvad laver du i det fly?
- Jeg plejede at arbejde i et. - Genoplever du gamle minder?
Eller ogsa fordriver jeg nogle af dem.
Se dig omkring for sidste gang. De skal skrottes.
Ja. Du er skrothandleren. Før eller siden ender alt hos dig.
Det er ikke skrot. Vi bruger materialet til at bygge præfabrikerede huse.
Du har vel ikke brug for hjælp?
- Er du arbejdsløs? - Nemlig.
Javel. En af luftvabnets faldne engle.
Jeg beklager, hvis jeg ikke har ondt af dig.
Mens I glamourøse drenge susede rundt deroppe, sad jeg i en tank.
Engang vil jeg gerne høre om dine oplevelser fra krigen.
Jeg bad dig om et job. Har du et?
- Ved du noget om byggekonstruktion? - Nej, men jeg kan lære det.
Ligesom jeg lærte jobbet i luften.
Se, om du tror, vi kan bruge den fyr til noget.
Tak.
Lad os huske ordene. Bruden kommer ned ad trapperne.
Nar jeg ser hende, starter jeg musikken,
sa nikker jeg, og sa synger vi alle sammen.
Okay, lad os prøve engang.
Her kommer hun.
Vent pa musikken.
Det er fint.
- Mrs Cameron? - Ja. Mrs Stephenson?
- Ja. - Kom indenfor.
Min datter.
Goddag.
- Værsgo. - Det var ikke nødvendigt.
Min datter.
Goddag, mr Cameron.
Det er Homers forældre.
- Det er godt, I er her. - Punch?
Rolig nu.
Jeg hørte, du rejste. Jeg var bange for, du ikke ville være min forlover.
- Det vil jeg til enhver tid være. - Her er ringen.
Tab den nu ikke.
Det er en stor dag.
- Jeg hører, du bor hos dine forældre igen. - Ja.
Jeg har smagt punchen. Jeg gar ud fra, den er til børnene.
- Vil du smage? - Sa svarer jeg bare forkert.
- Hvad med dig? - Nej, tak. Maske senere.
Hvis jeg ma drikke alene, sa held og lykke.
- Tak. - Du lovede at lade være.
Smag engang, sa opdager du,
- at man slet ikke kan blive fuld af det. - Al kan klare det.
- Det kan han uden tvivl. - Undskyld.
Smag selv.
- Det er godt at se dig igen. - I lige made.
Hvad har du lavet for nylig?
Arbejdet.
Ja... Far sagde, han havde hørt, du var begyndt pa noget byggearbejde.
Det er en flot made at sige det pa. Jeg er mere i skrotbranchen.
Noget, mange mener, er det perfekte job for mig
grundet temperament og uddannelse.
Det er fascinerende.
- Hvor er Homer? Wilma er klar. - Jeg henter ham.
Undskyld mig.
Mary, Kay, kom sa. Jackie.
Herovre.
Se mig.
Vi er samlet her i dag i Guds asyn og blandt disse folk
for at ægte denne mand og kvinde i den hellige ægtestand.
Hvis nogen her mener, de ikke lovligt kan gifte sig,
tal da nu eller ti for evig tid derom.
Tager du denne kvinde til din ægtehustru at være?
Ja.
Tager du denne mand til din ægtemand at være?
Ja.
Hvem giver denne kvinde bort til denne mand?
Det gør jeg.
Tag Wilmas højre hand i din og gentag efter mig:
Jeg tager dig til min ægtehustru at være.
Jeg ægter dig fra denne dag og til evig tid.
I medgang og modgang. I rigdom og i nød.
I sygdom og i sundhed. At elske og ære, til døden os skiller.
Tag nu Homer med din højre hand og gentag efter mig:
Ringen.
Sæt den pa fjerde finger pa Wilmas venstre hand.
Gentag efter mig:
Med denne ring ægter jeg dig.
Hvad Gud har sat sammen, skal intet menneske skille ad.
Da Homer og Wilma har accepteret hinanden i den hellige ægtestand
og har gjort dette foran Gud og de, der er samlet her,
og har lovet deres troskab til hinanden
og har erklæret det samme ved at udveksle en ring og ved at give hand,
erklærer jeg dem hermed for rette ægtefolk at være.
Gud velsigne jer.
Du ved, hvordan det bliver. Det kan tage os ar at komme nogen vegne.
Vi har ingen penge, intet ordentlig sted at bo.
Vi ma arbejde og knokle...
Visiontext tekster: Helle Kaiser-Nielsen
DA